Bevezetés

Barátaim tehetetlensége: nem szakemberek, újabb és újabb gépeket vásárolnak.
Nem látják a feladat, megoldás, eszköz harmóniáját Minél többet költenek az utóbbira, annál kevesebbet törödnek az előző kettővel. Nem értik: 

nem a technika teszi az informatikát!

Az informatika az ismeretek megszerzésének, elrendezésének és kezelésének a tudománya.

Ehhez már nélkülözhetetlen a szg, de aki ehhez ért, az még nem informatikus.

a számítástechnika szakma, az informatika hivatás

Diák (nem tudja miért tanul) - a jó tanár tudja miért tanít, orvos - beteg, pap - hivő

A hivatás jellemzője: a profi tudás mellé a szándék is párosul, az emberre irányuló szándék. 
Az információ az ember és az ismeret viszonya. Ezért annak, aki jó informatikai hivatással rendelkezik és ezt a pályát választja, annak nemcsak a számítógépeket kell megértenie, hanem az embert és az ismeretet is. Ehhez képest megdöbbentő hogy 
a fiatalok tanulás nélkül akarnak az informatika mestereivé válni.
Akinek egyetlen célja a pénz, az már itt abbahagyhatja.
Ugyanis nem igérhetek információs szupersztrádát csak verejtékes munkát.
Könyvespolcok: drága és verzióváltás miatt kidobható könyvek, mindegyik az x és z bizgentyű világával van elfoglalva.. csak az alapok hiányoznak 
Honnan ismerje fel az egyszerű ember hogy rossz nyomon jár? 

Példa: 
•	információs rendszert akarnak venni - ezt egyébként sem lehet
•	pályáztatnak, majd megveszik az általuk legkedvezőbbnek itéltet
•	a szállítóra bizzák a hw - sw szállítást és összeállítást
•	a szállító a szakma, de a szándék a jó szállítására nincs meg
•	
Ki világosítja fel a profit, akit lefelé - a gép irányában - továbbképeznek, felfelé - az ember felé - viszont nem?

1. Mi az informatika? 

Az infromatika szoros kapcsolatban van a számítógéppel. Elsősorban német - angol nyelvterületen terjedt el, ezért e két területről vesszük a meghatározást:
DUDEN informatik:
az információ számítógép segítségével történő automatikus és szisztematikus feldolgozásának a tudománya.
Francia Akadémia:
a racionális, elsősorban számítógéppel segített információfeldolgzás tudománya, amely az emberi szaktudást és a kommunikációt támogatja a műszaki , gazdasági és szociális területeken.

A számítogép újkori története:
1934 Konrás Zuse
1946 Neumann János

Tulajdonságok, amik a mai számítógépet a régiektől megkülönbözteti:
•	a két állapot használata a tiz helyett
•	elektronika a mechanika helyett
•	tárolt program

A fejlődés különböző szakaszait tu. a hw alapján állítják össze:

Első generáció:
•	50-es évek, 
•	Kapcsolóelem: elektroncsövek,
•	100-1000 millisekundumig tartó elemi műveletek
•	Tárolókapacitás kevesebb, mint száz szám, 
•	Szoftver gyakorlatilag nem létezett, a programozás nehézkes gépi nyelven történt

Második generáció:
•	Tranzisztorok: a számítógép kisebb, megbízhatóbb, értékesebb
•	Műveleti idő: 1-10 msec
•	Munkatár: ferritgyűrű, már néhány ezer szám tárolására volt alkalmas
•	Programozás: gépfüggetlen nyelveken: FORTRAN, COBOL
•	Az erőforrások kihasználását már operációs rendszer biztosítja.

Harmadik generáció: ár nem lehet egyértelmű jegyekkel leírni.
•	számítógép családok,
•	time - sharing üzemmód
•	input egység: billentyűzet (elötte. lyukszallag, lyukkártya)
•	kapcsolóelem: integrált áramkörök
•	output egység: display, garfikus feldolgozás (CGA után svga, ega)
•	felgyorsult a tárak fejlődése, ezért előtérbe került az adatfeldolgozás a szg-en

A következő lépcső a mikroprocesszor: az egész számolómű egy chipben. PC.
A számítógép hálózatba kapcsolása új dimenziók.
NC számítógép.

2. Az informatika területei.

A tudományok fejlődésük során egyre több részre bomlanak, ezek a tárgykörök, témák később önálló tudománnyá növik ki magukat. Így van az informatikával is:

1.	elméleti informatika
2.	gyakorlati informatika
3.	technikai informatika
4.	alkalmazott informatika

Az elméleti informatika az információs rendszerek formális leírásával, a rendszereken belül elvégezhető műveletek absztrakciójával foglalkozik.
•	a formális nyelvek elemzése
•	az algoritmusok elmélete
•	a programozás elmélet
•	az információ- és kommunikáció elméletek,
•	komplexitás elmélet, stb.

A gyakorlati informatika az információs rendszerek elemzésének, fejlesztésének tervezésének és megvalósításának összefüggéseit tárgyalja tartalmi, működési és szervezeti oldalról.
•	az operációs rendszerek, a programozástechnika,
•	az adatszervezés, adatstruktúrák kialakítása, algoritmizálás
•	az adat- és tárolási struktúrák kölcsönhatásának elemzése, stb.

A technikai (műszaki) informatika elsősorban a az informatikában felhasználásra kerülő számítógépi technikai eszközök, átviteli utak tervezésével, szerkesztésével foglakozik:
•	a számítógép építés
•	kapcsolástechnológia
•	folyamatirányító számítógépek,
•	táv-adatfeldolgozó hálózatok, stb.
Ezt a hármat nevezik műszaki informatiká-nak is.

Az alkalmazott informatiká-nak két nagy területe van: 
- különböző tudományterületek alkalmazzák saját kutatásaik újabb eszközökkel, lehetőségekkel való bővítésére, (pl. sorban állási elmélet: sztochasztikus folyamatok: szimulációs vizsgálatok)
- a gazdasági élet területén is felhasználják saját speciális feladataik megoldására.
•	államigazgatási informatika,
•	egészségügyi informatika
•	mezőgazdasági informatika
•	közlekedési informatika,
•	ipari informatika,
•	közgazdasági informatika, stb.

Az alkalmazott informatikát ma már tovább bontják:
Mikroinformatika: számítógéppel (mikroprocesszorral) támogatott automaták. Pl. közlekedési lámpa.

Mezinformatika: távadatfeldolgozás, gyors működés, az igen nagytömegű információnak térbeli és időbeli korlát nélkül való elérése, a vele kapcsolatban álló emberekhez való alfanumerikus jelekre épített illesztés.
Felépítését tekintve osztott rendszerű számítógép-hálózatokon alapszik, amelynek kialakítása eleve lehetetlen a teljes információ-ellátási rendszer ismerete nélkül. Belső összetevői:
•	a végrehajtás operatív tervezését megvalósító információ-ellátási rendszer,
•	a végrehajtás központi operatív ellenőrzését, irányítását támogató információ-ellátási rendszer,
•	a végrehajtás területi irányítását támogató információ-ellátási rendszer.

Makróinformatika: információ-ellátási rendszerek, amelyek a szervezet egészének működését ellenőrzik, a vezetés beavatkozásainak megtételéhez, ill. az ezt megelőző tervezéséhez, a gazdálkodási munka alátámasztásához szükségesek:
- kapacitástervezés
-a nyilvántartás, elszámolás, gazdálkodás és statisztikai információ-ellátás,
- vezetői információs rendszer, 
- egyéb ellátási rendszerek.